![](http://f11.pmo.ee/D8T7G41VNaI_eu1CtBEB2zfSmMU=/1442x0/nginx/o/2008/11/23/96504t1h0302.jpg)
Järva Teataja lugeja, kes öösel mööda Tallinna-Tartu maanteed autoga koju sõitis, kirjeldas ajalehele, et tugeva tuisu ja lumesaju tõttu oli tee kohati hullem kui pisikesed külateed.
Järva Teataja lugeja, kes öösel mööda Tallinna-Tartu maanteed autoga koju sõitis, kirjeldas ajalehele, et tugeva tuisu ja lumesaju tõttu oli tee kohati hullem kui pisikesed külateed.
Lugeja liikus umbes kella üheteistkümne ja ühe vahel Viljandist Tallinna suunas. Tema ütlust mööda oli Viljandist Imavereni sõita küll keeruline, kuid võimalik, alates Imavere ristist kuni Mäo liiklussõlmeni aga väga raske.
«Tee oli kitsas ja konarlikum kui halvemas seisus külateed. Tuul ja sadu olid vastu, nähtavus olematu, kojamehed kattusid kiirelt jääga,» kirjeldas lugeja, «mitte midagi ei näinud, aga seisma ei julgenud ka jääda, hirm, et sellises rajus keegi teel seisvale autole otsa sõidab, oli suur.»
Kui tundus, et nüüd vist ikkagi kedagi tagant ei tule, hüppas juht siiski autost välja, kraapis akna puhtaks ja sai mõne kilomeetri jälle edasi sõita.
«See oli mu elu pikim ja õudseim autosõit,» märkis lugeja.